Du är av huset Lancaster och lever i ett splittrat land.
Förälska dig inte i en York-kung utan vinning.
Vill du gifta dig med mig?
Warwick är kungamakaren. Han kommer att välja drottning.
- Hon är min valda drottning. - Är du tokig?
- Han tog tronen med våld. - Att förolämpa kungen är förräderi.
Nu gör vi en son för att sätta stopp för Lancaster.
- Vilken ära att träffa hertiginnan. - Jag uppskattar inte ert äktenskap.
Jag kan sätta hans bror George på tronen.
Kungen har gjort nåt han inte skulle. Många kommer att önska vårt fall.
London, 26 maj 1465
Vi har en lancastrisk drottning, och halva Burgund har dykt upp.
Varför då? För att hon är släkt med dem.
Hon är väl bättre än den gamla, onda drottningen?
Nu ska hon krönas innan magen blir för stor.
Elisabet.
- Är du rädd? - Edvard berättar vad jag ska göra.
- Hela London kommer, sägs det. - Utom en. Edvards mor vägrar komma.
- Henne lär du inte sakna. - Ett krokben mindre.
- Lord Warwick. - Är hon påklädd och klar?
Än är hon inte drottning.
Min nya syster, lika vacker som det anstår en drottning.
Må barnet bli en son, så han kan efterträda min bror på tronen.
Tack, Rikard och George. Jag är tacksam för er frändskap.
- Var är Edvard? - I Westminster Abbey.
Han följer kröningen bakom en vägg. Mina döttrar följer er dit.
- De har övning i dylika tillfällen. - Drottningens systrar följer henne.
Era döttrar kan gå bakom oss i processionen.
Håll huvudet högt. Gud valde dig.
Dina bröder och jag följer dig.
Men du håller för hårt, och jag kan svimma.
- Du får inte svimma. - Du är alltid min Elisabet.
Jag är så stolt över dig.
- Anne, stirra inte som ett fån. - Hon är så vacker.
Kungen skulle ha gift sig med den franska prinsessan.
Spela bara med. Det är snart över.
- Det är inte mor. - Jo, men hon bär sin kröningsmantel.
Härmed föreställer jag drottning Elisabet, er obestridliga drottning-
- som ni har kommit denna dag för att hylla och tjäna.
- Är ni villiga att göra detta? - Gud bevare drottningen.
Låt denna smörjning tillöka er ära och inviga er för alltid.
Gud bevare drottningen.
Vi frambär spirorna och ringen till vår enda och mäktiga drottning.
Gud bevare drottningen.
- Mor! - Mor!
Åh, mina gossar...
- Är mor drottning nu? - Ja, men framför allt är jag er mor.
- Får vi äta med dig? - Inte i dag.
Men jag kommer och lägger er sen.
Drottning Elisabet. Hovet väntar.
Ni är så lika, ni Rivers-flickor. Som ett vackert fiskstim.
Jag skulle inte vilja vara fisk. - George trampar i klaveret ibland.
När vi sågs senast, Rikard, trillade du av hästen på fars slott.
Far satte kung Edvard på tronen, så nu måste kung Edvard...
Det gjorde han. För det älskar Edvard honom.
Här finns en ledig plats, Anne.
Ärade herrar och damer. Drottning Elisabet av England.
Jag trodde inte att det skulle vara så storslaget.
Det ska tysta dem som ifrågasätter vårt äktenskaps giltighet.
- Jaså, din mor? - Folket fick inget kungligt bröllop.
Nu har de fått en kröning värdig Herren själv.
- Hon kan inte ens uppföra sig. - Hur hade du uppfört dig?
Jag skulle inte viska med kungen.
Jag skulle vara en drottning av sten, värdig och känslolös.
Hon tycks inte ens skämmas.
Edvard, du måste ta itu med fredsavtalet med Frankrike.
Karl av Burgund har välkomnats och Frankrike förbigåtts.
Jag gör det i morgon. Fira nu, kusin.
Vi har vunnit allt, och jag vill se dig glädjas.
Varför låter jag dig bära så mycket kläder?
Varför vara kung om jag inte kan befalla dig att vara naken?
Det känns konstigt att omges av Margareta av Anjous saker.
Du får ändra som du vill.
Kommer vi att sitta säkert på tronen?
Med Henrik på fri fot kan det uppstå uppror för att sätta honom på tronen.
Eller hans son Edvard.
- Men när vi får vår son är vi trygga. - Litar du på dina egna män?
- Warwick? - Särskilt på honom.
Jag vet att han är brysk, men han kommer att lära sig att älska dig.
Det gör han redan.
Be hans döttrar att bli dina damer. Gör dem till dina gunstlingar.
Och avtalet med Frankrike, ska du ingå det?
Det bestämmer jag i morgon.
För nu kan jag inte tänka alls.
Vad gör jag av dem? Margareta av Anjou lär inte komma och hämta dem.
Mor?
Jag trodde aldrig att jag skulle göra det här.
Jag var hennes närmaste vän vid hovet.
Men det är nya tider. Du kommer inte att begå samma misstag som hon.
Om jag bränner den tar de oss för häxor.
- Det var goda råd, baron Rivers. - Vi är här för att tjäna Ers nåd.
- Edvard! - Vi träffas snart.
Jag har formulerat fredsavtalet.
Den franska ambassadören ska närvara vid jakten. Då kan båda skriva på.
Det är ingen brådska. Det finns andra spelare som jag kan prata med.
Andra...?
- Jag har bjudit även Burgund. - Har du bjudit Frankrikes fiende?
Jag vill att de häver restriktionerna på tygförsäljningen.
Dessutom är de släkt med min hustru, så jag kan inte utesluta dem.
Lord Warwick.
Jag hoppas att vi kan finna en vänskap i vår kärlek till Edvard.
Hoppas Ers nåd på det?
Och på att era döttrar vill bli mina hovdamer.
Bränn henne.
Jag vill inte ha med drottningar att göra som vill regera genom sina män.
Vi har ingen nytta av intrigerande kvinnor.
Jag vet att du är Warwick trogen, men om han har gått så långt...
Edvard?
Tydligen har Warwick ett hemligt avtal med den franske kungen.
Ludvig har lovat honom ett område i utbyte mot min allians med Frankrike.
Det hängde förut på mitt äktenskap med Bona-
- men nu på det så kallade fredsavtalet.
- Warwick konspirerar alltså mot dig. - Snarare för sig själv än mot mig.
Men han skulle inte ha hållit det hemligt.
Så jag ingår fördrag med den part jag har störst nytta av.
- Han ser inte hur farlig Warwick är. - Deras vänskap förblindar honom.
Då måste du tänka åt honom. Warwick motarbetar kungen.
Han vill själv ha makten. Om Edvard inte hindrar honom måste du göra det.
Annars agerar Warwick kungamakare igen och kronan går inte till Edvard.
Då svävar vi alla i fara.
Bra, John!
Han får tampas med min bror George. Han saknar Rikards höviskhet.
Burgund är här. Rivers vatten kan vem som helst drunkna i.
Till och med mor har spolats bort.
Kan du göra bättre ifrån dig?
Edvard, den franska ambassadören känner sig förbigången.
Min kusin Henrik är det stora hotet.
Lancaster ger inte upp hoppet. Så länge Henrik går fri har han en armé.
Karl har föreslagit ett äktenskap mellan honom och Margareta av York.
Din mor har rätt. Vi måste skapa en mäktig kungafamilj som skydd för dig.
Det är genom äktenskap... - Bra, George!
Bra jagat, broder. Som vinst ska jag tilldela dig titeln...
- Earl av Richmond. - Jag som hoppades på kronan.
Det är Margareta Beauforts sons titel.
Han är gamle kung Henriks brorson, så jag måste frånta honom den.
De har fråntagit min son hans titel-
- och gett den till George. Du är min man och måste ta tillbaka den.
- Det är han ärvda titel. - Huset York styr England nu.
Edvard fördelar adelstitlar som han vill.
Jag får inte ens ta hand om mitt barn. Det gör hans farbror Jasper.
Han är kung Henriks brorson och ska inte behandlas som en...
Tala inte högt om det. Det är därför kungen måste undertrycka honom.
Hans farbror Jasper skulle inte tillåta det utan skriva till Edvard.
Han skulle dela hans sorg, som jag.
- Jag ska berätta för lille Henrik. - Titeln betyder inget för honom.
Den betyder allt! Det är det enda han har.
- Har du ätit i dag? Du är mager igen. - Jag fastar.
- Du kan inte leva på frisk luft. - Men på böner. Herren ger mig näring.
Det har gått fyra månader utan att era döttrar har infunnit sig.
- Jag begärde dem till min hovstat. - Mina döttrar ska gifta sig.
Därför måste de tyvärr avböja. Kungen känner till det.
Jag tycker att vår lilla Annie ska gifta sig med viscount Bourchier-
- och lilla Katherine med hertigen av Buckingham.
Warwick förvägrade mig sina döttrar. Jag vet inte vad jag ska göra.
Han hatar mig. Men Edvard tror att vi kan vara vänner.
Vad ska jag göra? Godta hatet eller kämpa?
Varken eller. Gör som Edvard säger och stärk familjen genom äktenskap.
Då står du emot anfall. Din bror John...
Vad utövar ni för trolldom?
- Kärlekens gudinna arbetar, ser jag. - Det är inte kärlek, bara affärer.
Nu är det annat ljud i skällan.
När hon hittade sin väpnare gjorde hon skandal med sitt prat om kärlek.
Det var det värt, för jag har den vackraste damen i kungariket.
Och jag den stiligaste och godaste mannen.
- Som precis har blivit skattmästare. - I stället för Warwicks farbror?
Edvard är missnöjd över Frankrike. Anthony har utsetts till amiral.
Lionel blir biskop som han ville.
Richard, hämta jordemodern.
Vår första York-prins vill komma till världen.
Ge mig honom. Låt mig hålla honom.
Det är en flicka.
En liten flicka.
Var är han? Jag är kung. Ni måste låta mig se min son.
Det är en flicka, Edvard.
Var försiktig med huvudet.
Det är en vacker flicka. Vi ska älska henne.
Vi ska få pojkar, Edvard. Söner och arvingar.
- De kommer. - Jag vet.
Du är så ljuvlig, Elisabet. Jag skulle inte kunna leva utan dig.
Det är en flicka.
Drottningen har gett Edvard ett litet flickebarn.
Det kvittar att han saknar söner när hon har lagt beslag på alla adliga.
Men jag har hittat den största vinsten av alla.
Kungen kommer att ge mig vad jag vill för den.
- Ers nåd, Stafford. Allt väl? - Tack, bra.
- Ska vi rida? - Jasper, hur mår min Henrik?
Han frodas. Du kommer knappt att känna igenom honom.
Henrik! Kom till mor.
Du kommer väl ihåg mig?
Hälsa, Henrik.
Fru mor.
Henrik, jag saknar dig så och hade velat komma tidigare.
Men jag har tvingats leva långt från dig. Som straff för min lojalitet.
Den elaka kungen har tagit din titel, men du ska få tillbaka den.
Tuta inte i honom dumheter. Han får inte tillbaka den.
Han borde leka ute med andra barn.
Här finns inga fina familjer.
- Henrik kanske kan visa mig stallen? - Får jag det?
- Gå, du. - Kom och titta på våra hästar.
Vi har namn på allihop. Du är duktig på att rida, va?
Han är väl god mot dig?
- Säg det, åtminstone. - Han...
Jag blir försörjd.
Jag...
Jag köper böcker, läser evangeliet. Han lär mig läsa på latin.
Jag har saknat dig, Margareta.
- Mer än jag kan säga. - Låt bli.
Min brorson har trolovats med drottningens syster Katherine.
Vi har kallats till bröllopet i London.
Hertigen av Buckingham och en bondtös?
Du måste gå, Margareta. Och var taktfull.
Din mor kommer. Ni har inte setts sen vi gifte oss.
Ska vi ge oss av?
Titta på min lillasyster Katherine och hennes sura hertig till make.
Tänk att en så glad stund kan göra så många olyckliga.
- Warwick är inte ens här. - Så mycket bättre.
Gratulerar till er första York-prinsessa.
- Men en tronföljare har ni inte. - Jag får många fler, hertiginnan.
Nästa blir en pojke.
Vad händer?
- Kung Henrik. - Mina herrar!
Vår forne kung Henrik är nu vår fånge.
Jag tillfångatog honom i Northumberland.
- Och fört honom hit. - Nu hämnas vi vår mördade far!
Han är en smord kung. Om vi beter oss som bödlar är vi inte bättre.
Han är en förrädare och min fiende.
Men Gud har fört honom hit för att visa att mitt styre är rättvist.
Vi ska visa kusin Henrik den barmhärtighet han förnekade vår far.
Guds frid, kusin.
- Min skuld till dig växer, Warwick. - Jag är din ständige tjänare, Edvard.
- Får jag tala med Ers nåd? - Givetvis.
- Gud välsigne stackars Henrik. - Warwick har nånting i görningen.
Kan vi nånsin lita på honom?
Flickor, jag har nåt att berätta.
- Lovar ni att hålla det hemligt? - Ja, mor.
Er far ber kung Edvard att trolova sina bröder till er.
- Du får George. - Och jag Rikard!
Anne rodnar. - Du kan väl inte gilla honom?
Han har konstiga ögon och är så allvarlig.
Hon lär försöka förhindra det, men kungen säger inte nej till er far.
Inte om han frågar nu när han har tagit hit Henrik.
Ni kommer att få högre rang än drottningens mor.
Jag ska gifta mig med Rikard.
Hur kunde de föra hit kung Henrik på det sättet? Han är kung i Guds ögon.
- Att avsätta honom var en synd. - Klagar Margareta?
- God afton, lady Beauchamp. - Ni har väl träffat min son?
Richard Welles är Margaretas halvbror och min ögonsten.
- Det hade min son också varit. - Jag märker att hon inte förändrats.
Ursäkta mig.
Henrik är min son. Han är min.
- Du har gift om mig. - Med en man du tvingade på mig.
Margareta, den gamla visan... Du är flicka och får inte välja.
Du lever det liv som din mor eller man väljer.
- Varför valde du inte Jasper Tudor? - Jag har sett dina blickar på honom.
- Långt innan pesten tog hans bror. - Varför valde du Stafford?
Han var ett bättre parti, och jag struntar i om du är lycklig.
- Hej. - Det var för många ofrälse där inne.
- Och alla vill gifta sig. - Är det inte det du vill, Isabella?
- George. - Broder.
Edvard, där är du.
Vad ville Warwick ha?
- Mina bröder till hans döttrar. - Till Isabella och Anne?
- Jag lovade tänka på saken. - Edvard...
Warwicks döttrar skulle få del av rikets största förmögenhet.
Dessutom får de kungligt blod på båda sidor.
Warwick är inte fienden. Han är min vän och jag har åsidosatt honom.
Jag ska ingå avtalet med Burgund mot hans vilja. Jag måste ge honom nåt.
Ge honom nånting, men inte det.
Visa att det är du som är kung.
Han får inte bli för mäktig och gå emot dig.
Du har rätt. Förstås.
Han brukar nöja sig med mer mark.
Jag kan ta mark i Wales från Jasper Tudor och ge honom.
Är jag inte värd att älskas ens av dig?
Berätta vad du har för planer med mig.
Säg att det finns ett syfte. Herre, ge mig ett tecken.
Säg åtminstone att min son har ett öde!
Margareta. Jag har letat efter dig hela natten.
Vad har du gjort?
Kom. Vi ska gå.
Var är grevinnan? Hämta henne!
Hur kunde han säga nej? Han lovade att de skulle gifta sig.
Kungen har blivit galen, och det för en bondhora.
Är det trolldom? Det måste det vara.
Så går det när man sätter djävulen på tronen.
Nu gör han mig till åtlöje inför Frankrike, precis som hon ville!
Hon ska inte vinna. Vi bidar vår tid. Än har hon ingen son.
Hon ska inte vinna!
- Vad kommer att hända? - Far hittar väl andra makar åt oss.
- Prinsen av Frankrike är ogift. - Vad ska jag med honom till?
Vi måste ta oss in i tronföljden. Allt är hennes fel.
Hon har förstört våra giftermål, och vi är förolämpade.
Kungen har valt Burgund. Warwicks förbund med Frankrike är om intet.
Kungens syster gifter sig med Karl av Burgund.
Warwick följer alltså Margareta till bröllopet? Som en barnflicka.
Nu får han inte områdena i Frankrike, och du behöver söner som skydd.
TRE ÅR SENARE
Maria. - Lizzie, kan du hålla Maria?
Ers nåd!
Vi kommer aldrig fram om vi stannar hela tiden.
- Var är far? - Han reser runt i riket.
Vi ska slå följe med honom.
- Elisabet. - Far, vad gör du här?
Det pågår ett uppror lett av Robin av Redesdale.
Tjusigt namn på en futtig rebell. Ed kväser det snabbt.
Upprorsmännen får betalt, och i det här området styr Warwick.
- Vad utgör Warwick för hot? - Det är inget skämt, Elisabet.
Warwick har tusentals män. Han ägnar sig åt kungamakande igen.
Issy, vad vacker du är.
Tror du att George kommer att älska mig som kungen älskar henne?
- Beklagar att du inte fick Rikard. - Det gör mig inget.
Men jag hade gärna blivit hertiginna.
Kom, så får vi det gjort.
Lämna mig inte.
- Mor! - Mina pojkar.
Inte trodde jag Warwick skulle gripa till vapen mot mig och förråda mig.
Det har George också gjort som tydligen har gift sig med Isabella.
Warwick vill väl sätta George på tronen.
- Är du säker? - Jag är inte säker på nåt.
Vi har alltid stridit sida vid sida. Vid Mortimer's Cross sågs tre solar!
För oss tre söner av York. Hur kan en bror förråda de andra?
- Med Warwick, din förmente vän. - Vår mor är borta.
- Hon är säkert på bröllopet. - Varför skulle hon favorisera George?
Samma gamla visa om huruvida jag är min fars son!
George säger att jag är oäkting, och då är han tronarvinge.
Vi ska krossa det ormboet.
Hur mår du?
Det var modigt av dig att gå emot kungen och gifta dig med mig.
- Jag vill göra dig lycklig. - Isabella...
Du förstår inte, eller hur?
- Annie! - Vad är det?
Gjorde George dig illa?
Inte mer än mor sa att jag kunde vänta mig.
Det är inte det. Det är nåt mycket värre.
Bröllopet var inte för min skull.
Det var ett budskap från far om att kungen ska trotsas.
George.
- Far till Norwich. Verka obekymrad. - Ni måste vara försiktiga.
- Far, ta vara på dig. - Lita inte på nån, Elisabet.
Visa dem att du är drottning. Vi kommer snart tillbaka.
Ers nåd.
Mamma.
- Ännu inga bud? - Warwicks armé närmar sig.
- Rid och skydda London. - Vi stannar och möter honom.
Broder.
Lord Warwick är tillbaka!
Han gjorde det. Far har tillfångatagit kungen.
Käraste hustru, bered dig på dåliga nyheter. Jag hålls fången av Warwick.
Jag är oskadd, men du svävar i fara. Warwick anfaller om han kan.
Din far och dina bröder är på väg till dig. Skynda dig till London.
Bered Towern för belägring. Om George får en son är vi förlorade.
Jag älskar dig av hela mitt hjärta. Englands enda sanna konung, Edvard.
Anthony, vi måste fara till London!
- Är far och John med dig? - Syster.
Far och John...
De är döda.
De blev halshuggna, utan rättegång. Det var bara Warwicks order.
- Nej, Edvard skrev att ni kom undan. - De låg i bakhåll vid vägen.
Nej, Anthony!
- Jasper. Hörde du att de tog honom? - Som kronan på en majstång.
George får vad han vill om min son får tillbaka sin titel.
Min man får inget veta.
Jag har nåt underbart att berätta för Henrik.
Följ med.
Henrik.
Det är en stor dag. Jag har nåt viktigt att berätta.
Jag har vetat det länge, men jag väntade tills jag var säker.
- Du ska bli kung. - Har du blivit tokig?
Gud visade det i en syn, Henrik. Du är hans utvalda.
- Du ska bli kung Henrik Tudor. - Strunta i vad din mor sa.
- Det är förräderi. - Har du fått en syn?
Nu när huset York har kluvits vet jag att Gud verkligen talade till mig.
Jag vill inte höra.
Elisabet föder bara små häxor som ska brännas.
Vi ska invänta min sons tillfälle att beträda tronen.
Gud har sagt att du ska bli kung. Det måste du bära i ditt hjärta.
När du har krönts till konung ska mor på knä kalla mig Margareta Regina.
Vad är han för odjur? Utan rättegång och möjlighet till försvar.
- Det var en avrättning. - Warwick måste straffas för det.
- Jag härdar inte ut. - Din far kände till riskerna.
Det var inte hans första slag.
Han skrev innan de mördade honom.
Han skrev att jag ska vara lycklig och hälsade till dig.
John är en sån förlust.
Han hade hela livet framför sig.
När ens son växer upp och blir man-
- börjar man tro att han är säker och att ens hjärta inte kan krossas.
Jag borde ha förstått och förespått det.
Edvards mor ska känna samma smärta när hon förlorar sin son George.
- Hon ska också förlora en son. - Vad skulle det leda till?
- De kommer inte tillbaka för det. - De har Edvard fången!
Jag måste hämnas min far och min bror.
Jag försökte göra som Edvard sa och vara deras vän.
Men nu vill jag att de ska dö.
Riv av en bit.
Skriv deras namn i blod.
Värm medaljongen och förvara den mörkt.
Gör det vid floden när månen är i nedan.
Richard Neville, earl av Warwick, jag förbannar dig.
George Plantagenet, hertig av Clarence, jag förbannar dig.
Genom min vilja ska ni båda dö.
Översättning: Erik Swahn www.broadcasttext.com